Perustuu tositapahtumiin
"Keanen työt ovat upeita."
"Huonot eivät olisi niin suosittuja."
Andy Warhol
Pohjois-Kalifornia 1958
50-luku oli hyvää aikaa miehille.
Olen Dick Nolan, journalisti.
En tiedä tämän oudompaa tarinaa.
Margaret Ulbrich jätti miehensä -
ennen kuin siitä tuli muotia.
Tule, Janie.
Kulta? Pääsit perille!
- Olet North Beachissa. - Hei, Deirdre.
Dee-Ann.
Deirdre kuulosti äidin antamalta.
Eikö olekin ihanaa? Miten Jane voi?
Hyvin. Hän tosin kaipaa isäänsä.
- En tiedä... - Näin on parempi.
- En pidä Frankista. - Olit häissäkin!
Siksi en kertonut. Jatkossa kerron.
Nyt hupia. Paras jazzklubi: hungry i.
Italialaista: Vanessi's.
Taidetta: The Six Gallery.
- Vain modernia? - Ja espressoa.
- Onko se huume? - Sinulla on opittavaa.
Siihen aikaan nainen ei lähtenyt.
Hänellä oli vain taulunsa ja tytär takapenkillä.
Onnea.
Täällä ei näy naisia.
Hyväksyykö miehenne työnteon?
- Me olemme eronneet. - Eronneet?
Minulla ei ole työkokemusta.
Tarvitsen työtä. Minulla on tytär.
En osaa kehua, mutta tässä töitäni.
Opiskelin taidetta Nashvillessa.
Ja kuvittamista New Yorkissa. Tässä on pastellimaalaukseni.
Tässä on muotokuva, hiilipiirros.
Tämä on huonekalufirma.
- Miellyttääkö mikään? - Nuo tuolla.
Ne ovat kivoja.
- Sieviä kuvia. - Kiitos.
- Paljonko? - Tänään vain 2 dollaria.
- Annan yhden. - Hyvä on.
- Mene, Dylan. - Istu alas.
- Mikä nimesi on? - Dylan.
- Minkä ikäinen olet? - Yhdeksän.
- Se on kuin Monet. - Monet?
Monet! Mikä kohteliaisuus.
Itse sanoisin kyllä Pissarro.
Tulkaa lähemmäs. Hyvä.
Näettekö nuo rohkeat värit?
Haluatteko koskettaa sitä? Se sopii.
Väriä on paljon. Ei se hajoa.
Se maksaa 35 dollaria.
Suokaa anteeksi.
- Tässä. - Kiitos.
Myyt itseäsi ihan liian halvalla.
Kiva, että pitivät siitä.
Olet parempi. Maalaat sydämellä.
Mikä nimesi on?
Margaret.
Flirttaile noille tytöille tuolla.
Pidän sinusta, Margaret... Ulbrich.
Margaret Ulbrich, aliarvioit itseäsi.
Näytän, miten taidetta myydään.
Tyttö hei!
Haluatko muotokuvan kuuluisalta -
Margaret Ulbrichilta?
Hän vangitsee sielusi.
Etkö haluaisi olla tässä kuvassa?
Se olen minä. Olen tuossakin.
Tuosta äiti tekikin kiinalaispojan.
Anteeksi, erehdyin.
Paras mennä tai herra Ulbrich lyö.
Herra Ulbrich ei ole kuvioissa.
- Iltaa, Henri. - Herra Keane!
- Tulin yllättäen. - Pöytä odottaa.
Iltaa, rouva. Tervetuloa. Tulkaa.
En maksa, koska kokki sai taulun.
Arvaa, mitä hän sanoi? "Keanen Montmartre on paras."
Olet asunut Pariisissa!
Elämäni parasta aikaa.
- En ole edes lentänyt. - Pitää elää.
Halusin taiteilijaksi ja lähdin.
École des Beaux-Arts, vasen ranta.
- Leipää ja viiniä. - Olet romantikko.
Totta, niin olenkin.
Oli kovaa hylätä porvarillisuus.
Jouduin jättämään työni.
Jättämään vaimoni.
Ne ovat vaikeita valintoja.
En ole koskaan ollut vapaa.
Olin tytär, vaimo ja sitten äiti.
Maalaan Janea. En tunne muita.
Älä parjaa töitäsi. Olet lahjakas.
Osaat vangita mallisi kankaalle.
Osaat maalata ihmisiä.
Minä maalaan vain asioita. Kadut -
ovat hurmaavia, mutta elottomia.
Osaat varmasti maalata mitä vain.
Voisin rakastua, kun katsot noin.
Anteeksi... Tämä etenee nopeasti.
En ole aikoihin ollut treffeillä.
Jane, kulta, pysy aloillasi.
Tiedät jo, miltä naamani näyttää.
Hei! Kankaasi on tyhjä.
Inspiraatiota ei voi hoputtaa.
Älä häiritse, luovuus tulee sisältä.
Ei hän häiritse minua.
Pakko kysyä, miksi nuo isot silmät?
Uskon, että silmistä näkee paljon.
Silmät ovat sielun peili.
Niin, mutta nuo ovat kuin lettuja. Suhteettoman isoja.
Ilmaisen silmissä tunteitani.
Olen aina piirtänyt ne noin.
Kuurouduin lapsena leikkauksessa.
Aloin tuijottaa.
Olin silmien varassa.
Walter? Hei, sinähän se olet.
Kiva nähdä. Miten rakennusvirasto?
Tarvitsemme luvan liiketilaan.
- Torstaina tulee vastaus. - Hienoa.
Mitä tuo oli?
En halunnut kertoa sinulle.
Välitän liiketiloja.
- Oletko kiinteistönvälittäjä? - Joo.
Hyvin menestynyt välittäjä.
Liiketilojen paras jo kolme vuotta.
Häpeätkö sitä?
Kuka vain pöljä löytää vuokralaisia.
Haluaisin elää taiteella.
Yritin, mutta ei se toiminut.
Olen pelkkä harrastelija.
Kiitos. Tule sisään.
Laita ne tänne. Haluan...
Siihen. Haluan ne pois tieltä.
Tämä on työn alla.
Kuten näet, se on vasta raakile.
Hei. Hain postin.
Postin...
Mitä nyt?
Frank haluaa viedä Janen minulta.
- Olen huono äiti. - Olet loistoäiti.
Frank sanoo, ettei tytöllä ole kotia.
Enkä pärjää yksin...
Mennään naimisiin.
- Walter! Minä... - Älä sano ei.
Keksin miljoona syytä suostua.
Älytöntä, mutta se olisi kivaa.
Minä huolehdin teistä tytöistä.
Margaret, minä polvistuin. Mitä sanot? Tule vaimokseni.
Ehdimme pyhiksi Havaijille.
Olet ihana. Miksi Havaijille?
Prinsessa ansaitsee paratiisihäät.
Olit oikeassa. Tämä on paratiisi.
- Jumalaiset värit. - Valitsin oikein.
- Voimmeko jäädä tänne? - En tiedä.
Mutta viikko järjestyy.
Vesiputous. Ilma oli ihanan raikas.
Vanha alttari.
Luomisjumala Kanen patsas.
Lausuin rukouksen.
Walter ja Janie tekivät hiekkalinnan.
Kaikki tapahtui tosi äkkiä.
Kävin treffeillä, sinä menit avioon.
Walter täytti aukon elämässäni.
Hän on kellistänyt koko taidekentän.
- Puhut miehestäni. - Siksi sanoin sen.
En ole ihan naiivi.
Olen naiivi, mutta tunnen mieheni.
Walter on hyvä elättäjä.
Uusi alku. Olen eronnut äiti.
Walter on siunaus.
Kiitos.
Otan tämän.
"Sinua odottaa suuri menestys."
Maalaus on hienon spontaani.
- Ei keskipistettä. - Viitteellinen.
Aivan. Vahva tachistien vaikutus.
Tab Hunter kävi kuulemma täällä.
En voi sanoa mitään.
Luoja! Älä tule tänne, ei nyt.
Ruben! Olisiko hetki aikaa?
Yleensä sovitaan tapaaminen.
Voin tulla myöhemmin.
Pidät takuulla päivän annista.
Enkö ole jo nähnyt tuon?
Ei, se oli 5. arrondissement.
Tämä on 6. arrondissement.
Viikko Pariisissa. Maalaat sitä yhä.
Se on kaikki päässä. Ja täällä.
Se ei tule tänne. Väärä tyyli.
- Taide ei ole muotia. - Onpas.
Kandinsky tai Rothko myy. Kukaan ei halua synkkiä katuja.
Entä tämä?
Hyvä luoja, tuo on uusi vaihe.
Ei, ne ovat vaimoni.
Miksi silmät ovat noin isot?
Ekspressionismia. Etkö tunnista?
Hyvä, että löysitte toisenne.
- Mitä sanot? - Sanon ei.
Tuo ei ole taidetta. Lehtikamaa.
"Lähetä piirros ja voita."
- Moni pitää näistä. - Eivät asiakkaani.
Vie pois, ettei makupoliisi näe.
Emme ikinä lyö läpi.
Galleriat ja kriitikot tapaavat sunnuntailounaalla -
ja päättävät, mikä on taidetta.
"Hyväksyn tämän, tuota en."
Taulu ostetaan, jos se koskettaa.
Elät fantasiamaailmassa.
Ihmiset eivät keksi mitään.
Ostavat taidetta, joka on suosittua.
Cal Tjader! Mahtava setti.
Muistakaa kello yhden show.
- Nauttikaa. - Anteeksi.
Hei, Banducci. Loistavaa musiikkia.
- Kiitos. - Walter Keane. Taiteilija.
Seinäsi ovat aika pliisut.
Ehkä niin. Mitä väriä ajattelit?
Olen taiteilija. Asuin Pariisissa.
Nyt palasin kotiin.
Etsin hyvää näyttelypaikkaa.
Pidän klubistani tällaisena.
Vie taulusi museoon.
Niin, olet liikemies. Et mesenaatti.
Entä jos vuokraan seinäsi?
Walter ja Margaret? Valmista.
Taiteentuntija! Miten voin auttaa?
Etsin vain vessaa.
Kiitos.
- Kysy häneltä. - En viitsi.
Sanoin ei.
Katso, miten surullinen lapsi!
Onko hän köyhä?
Unohdettu. Minua ihan itkettää.
- Oletko Keane? - Kyllä.
- Olet tosi hyvä maalari. - Kiitos.
Työsi ovat hyvin voimakkaita.
Silmissä on paljon tunnetta.
Onko jokin hullusti?
Ei. Te puhuittekin tuosta tytöstä.
Ymmärrän, lempikuvaa ei myydä.
Kiitos, kulta. Se on ihana.
Olen nopea.
Hei, Picasso! Hyvin porukkaa.
En näe sitä luutakomerostani.
Vilkas paikka. Kun juo, tulee hätä.
Taide ja paska eivät kuulu yhteen.
Siisti suusi. Täällä on naisia!
Banducci ja taiteilija sotapolulla
En ole ennen maksanut takuita.
Banducci nauroi töille. Mottasin.
Taiteilijan pitää kestää kritiikkiä.
Olin valmiiksi pahalla päällä.
Olin juonut. Otin kunnian työstäsi.
- Mitä? Miksi? - Väärinkäsitys.
En halunnut vaarantaa kauppoja.
Älä enää ikinä tee niin.
Anna olla, otan vain tauluni.
Uskomatonta! Tupa täynnä. Ilman pääesiintyjää, maanantaina.
Walter, pääsimme etusivulle.
Kansa haluaa nähdä taulut, -
joista isot miehet nujakoivat.
- En kestä sinua, Keane! - Sika!
- Nostan syytteen! - Inhoan taulujasi!
Nostan herjaussyytteen!
Walter Keane ei ollut hiljaa. Se ei myy.
Aikamoinen näytös teiltä.
Dick Nolan, The Examiner.
Älä minua pelkää.
- Tällaisesta saa hyviä juttuja. - Kirjoitat julkkiksista.
Banducci tunnetaan. Löit häntä. Olet siis melkein julkkis.
Osta minulle juoma.
Hei, Gary. Ward Eight, korkea lasi.
Samanlainen ystävälleni.
No niin, Walter...
Kerro töistäsi.
- Olin Pariisissa... - Ei sellaista!
Tarkoitin lapsitauluja.
Herää.
- Herää. - Hei.
Olit suuri menestys.
Mikä ilta! Myin kaikki isot silmät.
- 200 dollaria? - Sinua ihaillaan.
Artikkelin myötä klubi täyttyi.
Sinne tuli kuuluisa toimittaja.
Tarvitsen lisää tauluja! Heti!
Se vie ainakin viikon. Pitää...
Totta kai. Mikä tilaisuus!
Olemme oiva tiimi. Kierrän klubeja.
Sinä teet rakastamaasi työtä.
Lopeta!
Rakastan sinua.
Silmät ovat niin vaikuttavia.
Runoilijan sanoin: sielun peili.
Siksi maalaan ne niin isoiksi.
Teen uusia töitä, jos kiinnostaa.
Se vaalea tyttö on riipaiseva.
- Walter? - Hei. Mitä teet täällä?
- Miksi valehtelet? - Anteeksi.
Otit kunnian muiden töistä.
- Hieroin kauppaa. - Ne ovat osa minua.
Olen kauppias. Taiteilija myy.
Käskit minun pysyä kotona.
Me saamme rahaa. Onko sen väliä?
- Otat tämän kevyesti. - En!
Kyse ei ole egosta. Omi katutaulut. Sano, että apina maalasi ne.
Hyvä, jos tunnet niin, mutta...
Haluan esitellä taulut kaikille.
Etkö halua lapsiasi jonkun seinälle?
- Paparazzi! - Kuka tuo mies on?
Dino Olivetti, kirjoituskonesukua.
Unohda, ei puhu yhtään englantia.
- Banducci! - Hauska nähdä.
Herra Olivetti ihastui tauluun.
Hän kyselee, kuka sen teki.
Minä.
Hauska tavata!
Päivää. Oletteko taiteentuntija?
Minusta tämä teos...
5 000!
5 000, eikä se ollut paras työsi.
- Tarkoitatko sinun paras työsi? - Ei, en.
No, yksi meidän hyvistä töistä.
Taulumme on Olivettin seinällä.
Se tuo uskottavuutta.
Ja uskottavuus arvostusta.
- Entä rehtiys? - Taulussa lukee Keane.
Minä olen Keane. Sinä olet Keane.
Tästä lähtien olemme yksi.
KAUPUNKI, Dick Nolan
Pormestaria odottaa iso yllätys.
Maailman lasten puolesta -
ojennan taulun pormestarille.
Neuvostoliiton lähettiläs on täällä.
Kulttuuri edistää maailmanrauhaa.
Lahjoitan taulun venäläisille.
Purple Onion 21.30. Joan Crawford.
Neiti Crawford, arvostuksena -
lahjoitamme teille tämän teoksen.
Salaisuus paljastui.
Paikallistähtemme Walter Keane avaa oman gallerian.
Ruben ei usko tätä todeksi.
Muistan kun äiti maalasi tuon.
- Oletko varma? - Olen ihan varma.
Istuin vanhan kodin keittiössä.
Erehdyt, kulta. Minä maalasin sen.
Äiti. Minulla on sininen mekko.
- Monilla on sellainen. - Olet tarkka.
Tein sen imitoiden äitisi tyyliä.
Hänen sen ajan tyyliään.
Teit sen tosi hyvin.
Hei. Anteeksi, tämä on minulle uutta.
Vartuin metodistina. Lähdenkö?
Ei, emme aja ketään pois.
Mikä sinua painaa?
Valehtelin lapselleni.
Miksi?
Mieheni painosti. En pidä valheista.
- En ole sellainen. - Onko miehesi?
Ei minun mielestäni.
Hän kertoo tarinoita, liioitellen.
Hän on hyvä mies. Säästää taloon.
Entä lapsi? Kärsiikö hän valheesta?
Kärsiikö? Ei.
Ei, minä...
Minä etsin vain vastauksia.
Nykymaailma on hankala.
Lasta pitää varjella totuuksilta.
Ei, tämä ei ole...
Miehesi yrittää varmasti parhaansa.
Tiedät, mitä kristityt opettavat.
Mies on perheen pää.
Luota hänen arviointikykyynsä.
Keanen galleria, avajaiset 1960
Karmeaa, imelää ja amatöörimäistä.
Aivan. Todella ihania.
Meillä on jo kolme työtä.
Kiitos.
Keane.
Hei, muru. Mahtavat juhlat.
Missä taulusi ovat?
Päätimme esitellä vain Walterin.
Miksi me niin päätimme?
- Walter tunnetaan. - Outoa.
Walter ei vaikuta hempeilijältä.
Ihana nähdä. Kiitos kun tulit.
Miehenne on todella lahjakas.
Maalaatteko tekin?
En tiedä.
Entä tekniikka? Kauanko teitte tuota?
Tuota? Varmaan kuukausia.
Ensin ideointi ja luonnostelu.
Sitten minä ja öljyvärit.
- Öljy? Ei akryyliväri? - Tuo? Joo.
Pääni on täynnä ideoita.
Mistä saatte ideanne?
Miten niin?
Miksi maalaatte vain lapsia?
Muistutan teitä valastanne.
Neiti Rogers, te sanoitte, -
että Judson Bailey jutteli baarissa.
- En ymmärrä. - Ehkä mies oli vieras.
- Ei! - Kiitos, ei muuta kysyttävää.
"Perry Mason" jatkuu pian.
Taidekriitikko John Canaday arvioi -
Walter Keanen teoksia.
Keanen työt ovat mitättömiä.
Hän ei ole voittanut palkintoja.
Hänet tunnetaan vain juoruista.
Keane paljastaa kritiikin tarpeen.
Se suojelee meitä hirveyksiltä.
Äiti?
Saanko tulla sisään?
Et, äidillä on kiire.
Mitä sinä teet?
Jane, kulta? Jätetään äiti rauhaan.
Aikuiset haluavat joskus olla yksin. Tule.
Onko tuo jäätelöauto?
Hae itsellesi mehujää.
Mielettömän hyvä!
En tiedä. En pidä tästä.
Jane ja minä olimme läheisiä. Nyt...
Jane voi hyvin. Syö jäätelöä.
Hänellä on uudet kengät, säästöjä.
Ehkä tärpätti sekoittaa pääni.
Auta. Puolustan tv:ssä taidettamme.
Sinä tv:ssä? - Niin. Mitä sanon?
Miksi maalaan näitä kuvia?
Ehkä pidät liikaakin pikkutytöistä.
Anteeksi. Maalasit itsesi nurkkaan.
Auta, jos haluat lämpöä talvella.
Walter, taide on henkilökohtaista.
Miksi iso mies maalaa tällaisen?
Vartuinko kuuden siskon kanssa?
Vartuinko lastenkodissa?
Maailmassa ilman aikuisia, -
missä vilisi vain lapsia ja kissoja?
Miksi maalaat katumaisemia?
Asuin siellä, koin ne kadut.
Oliko se vain aurinkoa ja kukkia?
Ei tietenkään, sodan jälkeen.
Kaikkialla oli tuhoa.
Kiertelin mannerta.
Tuhot olivat kauhistuttavia.
Psyykeni kärsi opiskeluaikana.
Mikään ei ole koskettanut niin -
kuin ne lapset, viattomat uhrit.
Ei vanhempia, kotia. Ei ruokaa.
Siitä alkoi elämäni taiteilijana.
Aloin maalata isosilmäisiä lapsia.
Ne silmät ovat täynnä surua.
- Mikä on myynti? - Eivät nämä osta.
Katsovat vain. Ei ole varaa ostaa.
Julisteita on jaettu paljon.
Aloin ottaa rahaa julisteista.
Ensin viisi centiä, sitten 10.
Niin, Maggie. Käsittämätöntä!
Mietin, myydäkö taulu 500:lla -
vai miljoona halpaa julistetta.
Kopio kelpaa. Sekin on taidetta.
Sitä voi myydä kaikkialla.
NUMEROLOGIA
Täällä haisee. Avaa ikkuna.
- Mitä kello on? - 18.30.
- Mikä se on? - Henkilökohtaista.
Olemme aviopari! Ei salaisuuksia.
Pane se telineelle.
Ihan eri tyyli.
- Niin on. - Näyttää sinulta.
Se on omakuva.
Miten selitän tämän?
Ajattelin, että...
...voisin itse signeerata sen.
Eikö se olisi hämmentävää? Minä olen Keane.
Kysyvät, maalaanko.
Olisi kiva sanoa: "Tuo on minun."
- Kelle kerroit? - En kellekään.
Jos kerrot, tämä imperiumi kaatuu.
Palauttaisitko rahat? Se oli petos.
Tiedän, elän sitä koko ajan.
Tein osuuteni. Kukaan ei tiedä.
Suo minulle tämä.
- Sinäkin maalaat. - Siitä ei puhuta.
Naisten taide ei myy.
Entä Georgia O'Keeffe?
Mistä ideasi syntyvät?
Ympäröivästä maailmasta.
- Pidän Modiglianista. - Modi-mistä?
Taivas! Dick kirjoittaa juoruja.
Katso Janien kuvia. Taitava tyttö.
Keanien suonissa virtaa öljyväriä.
Pieni yllätys!
Keane-klaanin neljäs jäsen.
- Lily, miten voit? - Hyvin, isä.
- Menetin hampaan. - Niinkö?
- Olitko tappelussa? - En, se lähti.
Hoitiko äiti jo hammaskeijuasian?
- Äiti hoiti sen. - Hyvä.
Tule, Janie. Näytä hänelle lastenhuone.
Sitten voitte pitää hauskaa.
Et kertonut toisesta tyttärestä.
Enkö? Lily on ensiliitostani.
Suo anteeksi. Anteeksi.
Walter, voimmeko jutella?
- Mitä tuolla tapahtuu? - Se on Lily.
- Olen kertonut hänestä. - Et ole.
- Muuttaako hän tänne? - Pyhiksi.
En pakota kuukausitapaamisiin.
- Mikset kertonut? - Söötti tyttö.
Kestän tytärtäsi valittamatta.
Sovitaan, ettet sanonut niin.
Anteeksi. Hoidetaan haastattelu.
Kuka vain taiteentuntija sanoo, -
että Walter Keane on kuin Gauguin.
Hylkäsivät uran matkustaakseen.
Tunnen monia kuuluisuuksia.
Vain tietty ihmistyyppi kestää sen.
Walter oli sellainen, Margaret ei.
- Minä maalasin tuon. - Niinkö?
Se on ajatuksia herättävä.
Sensuelli.
MDH...
Olette hyvin... mysterioso.
Niin, emme käytä nimeäni, -
koska naisiin ei uskota taiteessa.
MDH ovat nimikirjaimeni.
Numerologiassa 7 on hyvä luku.
7?
Olin Margaret Doris Hawkins.
M on kirjain 13, D on 4 ja H on 8.
1 ja 3 ovat 13.
Todellinen orgia värejä ja aurinkoa... Anteeksi.
4 + 4 + 8 tekee 16.
Ja 1 + 6 on 7.
Kulta? Tulisitko hetkeksi tänne?
Mitä sinä höpiset? Matikkaa!
Ole kiltti ja sulje suusi.
Ainoa kiinnostava luku on hinta.
Miksi tuo hullu tienaa, me emme?
Tuo hullu on nero. Myy tauluja.
Myy kuvia tauluista ja postikortteja.
Maalaisin hetkessä tuollaisen.
- Et yhtä naiivia. - Ostaja ei huomaa.
Luoja! Niitä on kaikkialla.
Keane ruotii taidemaailmaa
Mies silmien takana
Woodside, Kalifornia, 1963
- Dee-Ann? - Luulin eksyneeni.
Niin, ajotie on pitkä.
En voi uskoa, että asun täällä.
Tiedän! Iso tontti, uima-allas.
Viisi huonetta. Se on jo liikaa.
Meitä on vain kolme.
Emme ole nähneet aikoihin.
Niin, North Beach tuntuu etäiseltä.
Sinulla on uusia, rikkaita ystäviä.
He ovat Walterin ystäviä.
Beach Boys kävi täällä.
Onko sinulla nälkä?
Jano.
Minusta baari tuntui turhalta, -
mutta sille onkin paljon käyttöä.
Miten Walter voi?
Hän elää unelmaansa.
Niin sinäkin. Hienoa.
Onko tuo ateljeesi?
- Älä mene sinne. - Haluan nähdä -
kuuluisan taiteilijan ateljeen.
Dee-Ann, älä mene sinne.
Et saa mennä sinne.
Tämä on myös Walterin ateljee.
Onko Walter kotona?
- Mitä pirua tämä on? - Ei mitään.
Kutsuin Dee-Annin käymään.
En esittele keskeneräisiä töitäni.
Te olette huijareita koko klikki!
Olet naurettava, Walter!
Ulos! Häivy isosta talostani!
Mene myymään turistikrääsääsi!
Haista paska!
- Älä kutsu häntä enää tänne. - En.
- Haluatko pallon? - Hyvä poika.
Hyvä poika! Menen töihin.
Saanko tulla mukaan? En ikinä saa.
Miksi edes kysyn?
Miten pääsit tänne? Ei vieraita.
Tähänkö on tultu?
Olet ainoa, jolle voin uskoutua.
Minä maalasin ne.
Minä, jokaisen isosilmän.
Minä.
Olet ainoa, joka saa sen tietää.
Nyt maalaan taas yhden.
Walterin kiusaksi se puhuu koiralle.
Minulla oli tuottoisa päivä.
Kuulin hyvän juorun.
Rouva Tsiang Kai-shek tulee tänne.
Annetaan hänelle taulu.
Dick voi tehdä siitä jutun.
Hiiteen Dick. Tapasin UPI:n kaverin.
Ehkä hän pitäisi katukuvistasi.
Voisit piirtää Chinatownin -
ja vinosilmäisen tytön.
Ei, rouva on arvovieras.
Hänen pitää saada sinun taulusi.
Niinkö? Taidat olla oikeassa.
Palatsissa ei ehkä ole Pariisi-kuvaa.
Ellei rouvalla ole jo Ceniciä.
- Mitä? - Ceniciä.
Hän maalasi varhaiset taulusi.
Se oli lempinimeni Pariisissa.
Taidekoulussa pidettiin kuvistani.
Antoivat lempinimen "S. Cenic".
Olet valhe valheelta pienempi.
Älä parjaa! Olen ylpeä Ceniceistäni.
Miksi maalasit nimen piiloon? Vesipohjainen väri lähtee pois.
Hullu! Olet nähnyt kun maalaan!
En ole.
Luulin niin, mutta se on harhakuva.
Etäältä näytät maalarilta, -
mutta lähempänä ei näy mitään.
Minä opiskelin Pariisissa!
Vietin tuntikausia Louvressa -
tuijottamassa mestariteoksia!
Walter...
Oletko edes käynyt Pariisissa?
Minä halusin olla taiteilija.
Siitä ei vain tullut mitään.
En halua enää, että nukut täällä.
Valitse joku vierashuoneista.
- Montako varastossa on? - 3 000.
- Entä painossa? - Mitä tämä maksaa?
- Mene tekemään työtäsi. - Hyvä on.
Ei edes omani, vaan hänen.
New Yorkin maailmannäyttely 1964
Rakennustöiden loppukiri
Tämä ei muuta mitään.
- Tiedän totuuden. - Entä sitten?
Pane minun nimeni MDH-teoksiin.
En missään nimessä. Inhottaa, että luovuin lapsista.
Hiljaa! Älä korota ääntäsi.
Puhun niin kovaa kuin haluan.
Et puhu! Tai tapatan sinut.
Mitä?
Jos kerrot kellekään, tapatan sinut.
Muistatko Banduccin serkun?
Oliko tuo uhkaus?
Hyvä on, tapa minut.
Olen vuosia pysynyt hiljaa.
Tiedätkö, miten vaikeaa se on?
Ei ystäviä. Valehtelin lapselleni.
Elämä imitoi taidetta. Itkevä Keane.
Mitä sinä haluat, Walter?
Olet kaikessa laskelmoiva.
Olemme kuin ensi treffeillä.
Tarvitsen sinua, olet lahjakas.
Meillä on mahdollisuus... Minä ihan tärisen innosta.
New York vetää 70 miljoonaa kävijää.
Avajaisissa näytän mestariteokseni.
- Minkä mestariteoksen? - Aivan. Se meiltä vielä puuttuu.
Da Vincillä on "Mona Lisa".
Missä on minun mestariteokseni?
Kuulostat sekopäältä. Taiteilija ei päätä mestariteostaan.
Miksei? Eikö Michelangelo tiennyt -
sikstiiniläiskappelia upeaksi?
Hän työsti sitä neljä vuotta.
Mikä parasta, se on Unicefille.
Unicef sponsoroi koulutussiipeä.
Lahjoitamme maailman lapsille!
Raportti maailmannäyttelystä
Päivää. Olen Lowell Thomas.
Takanani on nykymaailman ihme.
Miksi hän jäi? Pelosta? Arkuuttaan?
Margaret oli valheensa vanki.
Jälkien peittely vain pahensi sitä.
Miksi lupasit jättiläistaulun?
Siinä pitää olla kaikki rodut.
Satoja surusilmiä ikuisella matkalla.
Parasta Walter Keanea.
Kustantaja ehdottaa kuvakirjaa.
Tyylikäs "Huomispäivän mestarit".
Haluavat nähdä kehityskaareni.
Missä varhaiset työsi ovat?
Taidekoulun ajoilta. Missä ovat -
nuoruuden keskeneräiset työt?
Niiden on oltava jossain täällä.
Olet sarkastinen. Idea on hyvä.
Berliinin orvot, varhaiset omakuvat.
Mene pois, yritän tehdä töitä.
Äiti? Monelta syödään?
Äiti? Oletko kotona?
Äiti?
Jane. Tämä on Walterin ateljee.
Minä tiedän.
- Et tiedä mitään. - En ole enää lapsi.
Jane. Jane.
5, 6 sivua. Mitä minä en ymmärrä?
Hän ei katoa millään.
"... paljastetaan koulutussiivessä."
"Kansainvälinen taiteilija..."
"... maailman lasten toiveet."
Tämä on absurdia!
Keitä valintakomiteassa oli?
Ei ollut mitään komiteaa.
Lounas. Minä, Ed, Jerome vaimoineen.
Emme järjestäneet kilpailua.
Keane otti itse meihin yhteyttä.
Piristy. Keskiviikkona on avajaiset.
- Torstaina kirjamme on kaupoissa. - Perjantaina haen avioeroa.
Miksi murjotat koko ajan?
Minä aion nauttia iltapäivästäni.
Rouva Teasdale! Olen Walter Keane.
Halusin kiittää upeasta illasta.
Ei kestä.
Keane? Näitkö New York Timesin?
Valmistautuminen tähän vei ajan.
Kannattaa lukea se.
TEEMAMAALAUS VALITTU
kammottava, groteski
Miten kukaan voi olla noin julma?
Minun nimeni tässä vedetään lokaan.
Onko hän täällä?
Kyllä. Olisikin parasta, että...
Kuka kirjoitti tätä paskaa?
Herra Keane, ei puida sitä täällä.
Kirjoittakaa yleisönosastolle.
Mitä sinä pelkäät? Onko työ huono, jos siitä pidetään?
Ei, mutta ei aina taidettakaan.
Taiteen pitäisi olla arvokasta.
Hölmö! Miksi joku on kriitikko?
- Koska ei osaa itse luoda! - Vanha stereotypia...
Älä keskeytä! Panen tunteeni likoon!
Paljastan itseni kaikille!
Mitkä tunteet? Amatöörin tekele.
Mestariteoksesi on ehta Keane.
Siksi se onkin pelkkää kitschiä.
Mitä vikaa on tavallisuudessa?
Mitä?
Tämä maa perustuu sille!
Haastan kaikki oikeuteen.
Haastan koko porukan oikeuteen.
Haastan sen homppelikriitikon.
Haastan maailmannäyttelyn.
Haastan Unicefin.
Kaadan Unicefin -
ja sen rahankeräyspurkit.
Mutta en voi haastaa sinua.
Sinä petit minut pahiten.
Petit minut sillä maalauksella.
Vaihdoit tunteellisuuden kitschiin.
Walter, lopeta.
Nolasit minut! Minulle nauretaan!
Avaa!
Päästä minut sisään!
Minä näen teidät.
Savustan teidät ulos sieltä.
Te räjähdätte kuin atomipommi.
Missä olette?
Anteeksi, etten ollut parempi äiti.
Olisi pitänyt lähteä vuosia sitten.
Minne menemme? Ei ole vaatteitakaan.
Emme tarvitse siellä paljon mitään.
Havaijilla.
- Ihan tosi? - Joo. Havaiji on paratiisi.
Lintuja, kukkia ja upeita värejä.
Aloitamme alusta.
Sopiiko? Hyvä tyttö.
HONOLULU VUOTTA MYÖHEMMIN
Sinua oli vaikea löytää.
- Walter... - Olen kiukkuinen.
Posti toi tänään oudon kirjeen.
Eropaperit. Allekirjoita ne.
Etkö sinä nyt hätiköi?
- Walter, haluan erota. - Satuttaa kun sanot noin.
Inhottavaa, että kävi näin.
Voin ehkä myöntyä eroon, -
jos saan oikeudet kaikkiin töihisi.
- Jos se on sen hinta. - Ihan tosi?
Hyvä on.
Sovitaan myös tulevista tuloista.
Paljonko rahaa sinä tarvitset?
Tässä ehtoni, jos haluat erota.
Maalaa sata uutta Walter Keanea.
Jane? Menen postiin. Tuletko?
Ei, menen surffaamaan.
- Ystäväsi ovat aika villejä. - Relaa. Olet mahdoton.
Tuot Havaijille. Saan vihdoin ystäviä -
- ja valitat. Ehkä sinäkin kaipaat ystäviä.
Tiedät, etten voi kutsua vieraita.
Niin, he voisivat nähdä taulut.
Päivää. Käymme kaikissa taloissa.
Kerromme Jumalan valtakunnasta.
En näe paljon hyvää.
Vain ylpeyttä ja petosta.
Onko Timoteus 3:1-5 tuttu?
"Lopussa koittavat vaikeat ajat."
"Ihmiset rakastavat itseään..."
Kuulostaa ex-mieheltäni.
Tuletteko sisään?
Tässä sanotaan: "Jehovan todistaja on aina rehti."
Päästit vieraita tänne!
Ja: "Ei valheita. Kerro totuus."
"Älä anna varkaan enää varastaa."
Järjetön määrä kopioita.
Olet kuin Warhol.
Warhol on kuin minä. Se homppeli matki minua.
Tarvikkeeni. "The Factory"...
Perustin tehtaan paljon ennen häntä.
Vieraana tänään kuuluisa nainen.
Iso aloha Margaret Keanelle.
Myykö miehesi Walter parhaiten?
Ei, Big Lolo. Se ei ole totta.
Yksi: emme ole enää naimisissa.
Kaksi: hän ei ole taiteilija.
Erehdyinkö? Eikö hän maalaa silmiä?
Ei. Hän otti niistä kunnian 10 vuotta.
Minä olen perheen ainoa taiteilija.
Ei voi olla totta!
Ärsytti, että uutisen sai radio, -
eikä arvostettu journalisti, minä.
Arvasin.
Kuka haluaisi kunnian?
Margaret on seonnut. Auta.
Tarvitaan juttu rauhoittamaan kohua.
En tiedä. Vakavia syytöksiä.
Se on päätöntä! Ihan älytöntä.
Kun opiskelin taidetta Pariisissa, hän oli pikkutyttö Tennesseessä.
Katso.
Varhaisia luonnoksiani.
Berliinin orvot, 1949.
- Miksi Margaret tekisi näin? - Hullu.
Jätti minut ja muutti viidakkoon.
Alkoi Jehovan todistajaksi.
En tiedä heistä paljoa.
Ei joulua, eivät tervehdi lippua.
Janie ei pääse edes tanssiaisiin.
Hän sanoo minua hulluksi. Hän muka opetti minua.
"Hän kopioi töitäni ja lisäsi värit."
- Mikä ei ole totta? - Kaikki.
Olen vihdoin sinut itseni kanssa.
Walter ei saa tuhota sitä.
Salliiko Jehova oikeusjutun?
17 miljoonaa! Taidepiirit kohisevat.
Tänään alkaa käsittely jutussa -
Margaret Keane vs. Walter Keane.
Korvaussumma voi rikkoa ennätyksiä.
Herra Keane, huolestuttaako haaste?
Olen vihainen, mutta Gannett tukee.
Käsittely jäänee lyhyeksi.
Se nainen tarvitsee psykiatria.
Anteeksi.
Margaret Keane todistakoon, -
että lehtemme julkaisi valheita.
Mikään ei todista, että tiesimme.
Todisteena 692 haastattelua, -
joissa rouva Keane sanoo miehensä -
maalanneen isosilmäiset lapset.
Mistä asti niitä on?
Rouva Keane sanoi niin jo 1958.
Tämä on todella outo tapaus.
Tauluissa on herra Keanen nimi.
Oli totuus mikä hyvänsä, -
rouva Keane aiheutti sekaannusta.
Gannett ei voi olla vastuussa.
- Hylkään Gannett-syytteen. - Kiitos.
- Onnea, Keane. - Minne menet?
Meitä syytettiin eri asiasta.
Herra Keane, teillä ei ole juristia.
Haluaisitteko lykkäystä?
Pärjään itse. En kaipaa juristia -
puolustamaan nimeäni. Jatketaan.
KEANE-JUTUN YLLÄTTÄVÄ KÄÄNNE
TAITEILIJA... JA ASIANAJAJA?
Olen huolissani Walter Keanesta.
Sotkiko Havaijin helle pään?
Hän on katsonut vain "Perry Masonia".
Olen taiteeni ainoa luoja.
Se on elämäni, lahjani maailmalle.
Herra Keane, esittäkää kysymyksiä.
Te ette voi nyt antaa lausuntoja.
Hyvä on.
Vaikea muistaa kaikkea.
Miksi kukaan uskoisi lorujanne?
Herra Keane!
Rouva Keane, olette selväjärkinen -
ja melko älykäs nainen.
Miksi olisitte suostunut moiseen?
Minut pakotettiin siihen.
Sinä...
Hän dominoi minua.
Raivostui, jos en totellut.
Pelkäsin, joten oli pakko suostua.
Muistuttaisin teitä valasta.
Annoin periksi.
Annoin hänen ottaa kunnian silmistä.
Ne heijastivat minun tunteitani.
Olin heikko.
En uskonut, että pärjäisin yksin.
Hän sanoi, että vain hän myy.
Ehkä hän oli oikeassa.
Olet hyvä hurmaamaan.
Ja nero myymään ja promoamaan.
Kuvailet kahta erilaista miestä.
Yksi on sadisti, toinen hurmuri.
Sinä olet Jekyll ja Hyde.
Törkeää! Pyyhitään pöytäkirjasta!
Hylätään!
Sinä olit törkeä. Aina parjaamassa.
Uhkasit tappaa. Nyt kerron totuuden.
Tuomari! Hylätkää tämä juttu.
Olet valehtelija! Et tiedä totuutta.
Unohdat, että olet todistamassa.
Tämä ei ole kotiriita. Tai ehkä on.
Me emme halua nähdä sitä.
Anteeksi tunteenpurkaukseni.
Olen taiteilija.
Ehkä.
Tuomari, kutsun todistajaksi -
Walter Stanley Keanen.
Lupaatteko kertoa koko totuuden?
- Herra auttakoon. - Kyllä.
Täällä on vihjailtu paljon -
isosilmäisten lasten tekijästä.
Kertoisitteko oikeudelle, -
kuka ne taulut maalasi?
Minä loin ne lapset.
Koreografiaa ei tarvita. Istukaa.
Minulla oli ihana elämä. Olin taiteilija.
Tunsin lukuisia julkkiksia.
Mutta kun mietin kaikkea sitä -
ja mikä oli oikeasti tärkeää, -
se oli maailman nälkäiset lapset.
Se alkoi Berliinissä sodan jälkeen.
Orvot tarrasivat piikkilankaan.
Kropat olivat haavoilla.
Sormet kankeat. Isot silmät.
- Joan Crawford tuli... - Istukaa.
Marilyn Monroe... Wayne Newton...
Jerry Lewis tilasi perhepotretin.
Natalie Wood sanoi minulle:
"Tämä on upein taulu, jonka olen ikinä nähnyt."
- Riittää. - Ei.
Kyllä, ei jaaritella enempää.
Te jarruttelette.
Meillä ei ole aikaa pötypuheisiin.
Voimme olla täällä hautaan asti, -
mutta tässä on sana sanaa vastaan.
- Hylkäättekö jutun? - En!
Tämä ratkeaa vain yhdellä tavalla.
Te kumpikin maalaatte.
Asettakaa telineet eri puolille.
En kaipaa mestariteosta. Olen juristi, en taidekriitikko.
- Riittääkö tunti? - Kyllä, tuomari.
Hyvä on. Saitte samat materiaalit.
Rouva ja herra Keane: aloittakaa.
Herra Keane?
Yritän päästä tunnelmaan.
Odotan inspiraation muusaa.
Muusalla on 58 minuuttia aikaa.
Herra Keane? Mikä hätänä?
Vanha olkavaivani äityi taas.
Minulla on... lihasvaiva.
Syön tulehduskipulääkkeitä.
En pysty maalaamaan tänään.
Jury puolsi Margaret Keanea.
Hän voitti kaikki syytekohdat.
- Onnittelut, Margaret. - Kiitos.
Mikä taulun nimeksi tulee?
Todiste 224.
Margaret, saanko nimikirjoituksen?
Margaret vaali tytärtään ja töitään.
Kaikkien käänteiden jälkeen -
kummassakin asiassa kävi hyvin.
Walter oli yhä mielestään taiteilija.
Hän kuoli vuonna 2000 köyhänä.
Hän ei maalannut enää mitään.
Margaret meni uusiin naimisiin.
Hän muutti San Franciscoon.
Hän maalaa edelleen joka päivä.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Haluatko oman ilmaisen tilin? Ota meihin yhteyttä sähköpostitse: hunddawgs@gmail.com